Hei! Darce.
Du burde ikke være her ute heller.
Hvis for mange kommer ut samtidig,
tar hun oss.
- Og så? - Hva?
Ikke mer hagearbeid om kvelden.
Du vet hvordan det ødelegger stilen din.
Jeg kjøpte disse rosene på salg hos Walmart i dag.
De må i jorda mens den er kjølig,
ellers visner de.
Du har fortjent at de visner hvis du handler på Walmart.
Skal jeg lage kaffe i morgen tidlig, eller du?
Jeg. Sees klokka 07.00
- Legg deg. - Det er for varmt.
Det føles allerede som jeg satte hårføneren
på "høy" og holdt den mot ansiktet i en halvtime.
Hjelper ikke at du kjører rundt
- i en mini-badstue. - Hallo, folkens.
I dag er det vår 88. dag på rad uten regn
her i Nord-Georgia, i den varmeste september som er registrert.
Og det er ikke noe regn i sikte.
Pokker, rom-cowboyen. Ikke se.
- Han kjenner bilen din. - Ikke se.
Ikke få øyekontakt. Herregud.
Han er aldri våken på denne tiden av...
Hei, Clay, står til?
AKADEMISK ADMINISTRATOR
STUDENTSØKNAD
Har du et øyeblikk, Darcy?
Jeg vil ikke skremme deg,
for det er ingenting å bekymre seg for ennå,
men dekanen har diskutert budsjettkutt og permitteringer igjen,
så vi må antakelig kutte ned på administrative assistenter.
Jeg vet du var interessert i å studere
- etter to års tjeneste. - Ja.
Fikk du sendt inn søknaden?
- Bra. Mastergrad i amerikansk litteratur. - Bachelor.
Jeg fikk aldri graden min.
Da er du flink som fullfører den nå.
Du må også muligens betale inn mer til helseforsikring.
Du har ingen du forsørger?
Nei.
Så du må komme deg ut dit,
finne pengene og være sjarmerende,
så du er trygg, og Geri,
du vet alt om datamaskiner.
Dessuten, ikke for å være frekk,
men du har rase og kjønn på din side.
- Rart hvordan det ordner seg. - Hold munn.
Det ordner seg, Darce. Ikke stress.
Du kan alltids be Clayton om den gamle jobben.
Nei.
Nei, hun var verdens verste servitør.
Nei.
Sees etter jobb, vennen.
Glad i deg.
- Å, unnskyld meg. - Beklager.
Er du...
Er det Kevin? Kevin Jenkins?
Miss Baylor, hvordan går det?
Bra.
Beklager, Kevin.
Jeg kjente deg nesten ikke igjen.
Du ser så annerledes ut.
Dette er kona mi, Beth.
Unnskyld. Jeg er Darcy Baylor.
Kevin var venn med min sønn Walker.
De var mye sammen de to.
Jepp.
Fra barnehagen helt til universitetet.
De var som erteris.
Kevin fortalte meg det. For et tap.
Så vondt det må...
Er dette din første?
Nei, vi har tre gutter allerede.
Dette er en gutt også.
Er ikke du litt ung for å ha så mange barn, Kevin?
Jeg er nesten 32, Ms. Baylor.
Vi er her fra Birmingham for å besøke mamma.
Jeg driver et regnskapsfirma der.
Hils henne fra meg.
Selvsagt.
Her, Zipper.
- Hei. - Hei.
Vil du komme bort? Jeg lager salat.
Kan ikke, jobber sent.
Dekanen må få ut donasjonsbrevet,
og jeg prøver å finne
noen tidligere studenter med penger.
Dårlig med donasjoner?
Stort sett, men jeg fant
én potensiell en, som visstnok er styrtrik.
Var ikke Walker venn med en Mark Wright?
Er han opprinnelig fra New Orleans?
Det er ham.
Ja.
Han og Walker gikk på handelsskole sammen.
Jeg likte aldri den gutten. Han hadde en snål energi.
Så hva kan du fortelle meg om Mark Wright?
Jeg vet ikke.
Walker forgudet ham. Jeg fant aldri ut hvorfor.
Han var fra en rik familie.
Langet kokain overalt, men han måtte jo ikke.
Men ingen tok ham for det,
for han var en arving.
Så du det? Kornmo.
Det er bare erting.
Vi får ikke noe regn ut av det.
Uansett hyret Mark alltid Walker
til å gjøre drittjobber som å hente klær på renseriet,
fordi han visste han manglet penger.
Du vet hva de sier. Penger avler penger.
Mark Wright er verdt ca. 5 millioner dollar nå.
- Hva? - Tjente alt på kjeden
av restauranter nede i Louisiana.
- Barberer du leggene eller noe? - Nei.
- Hva slags restaurant? - Det er latterlig.
Du lager dine egne hot dogs
slik du vil ha dem, eller noe sånt.
- Hot dogs. - Ja.
Som de som er laget av naturlige ingredienser,
og noen av dem er vegetarpølser?
- Jepp. - Som tofu?
- Jepp. - Heter den Dawg House?
D-A-W-G?
Ja, hvordan visste du det?
Darce? Er du der ennå?
Jeg må gå.
Hei.
Forrige gang jeg så det ansiktsuttrykket
var den kvelden du knuste menytavla
over hodet på en fyr som tok deg på rumpa
da du ga ham kjøttpuddingen.
Jeg var på lageret og jobbet,
og hørte "brak".
Kappet det rett i to.
Hvis du ikke ville snakke med meg, hvorfor kom du?
Det er godt å komme seg ut av huset av og til.
Byrd sa du er bekymret for jobben din.
Sladrehank.
Kan du slutte å være kryptisk?
Husker du da du og jeg og Walker grov opp dette bedet?
Ja.
Han har kommet opp i hele dag.
Noen dager er han bare på overflaten.
Andre dager ikke i det hele tatt.
Da han var veldig liten og jeg knapt nok hadde
til smør på maten,
var det én ting vi alltid gjorde på lørdager,
og det var å gå til Louie's og kjøpe hot dogs.
Jeg tok to med alt.
Han tok en chili-pølse.
Begge kjøpte limonade, og så gikk vi hjem.
Det spilte ingen rolle hvordan været var.
Vi bare spiste pølsene våre og snakket om ditt og datt.
Selv i regnet.
Vi tenkte det betydde hell å spise pølser i regnet.
Da Walker var ferdig med limonaden sin,
holdt han hånden min frem til han var rundt ti år,
og så sluttet han.
Det kommer en tid
da en gutt slipper mammas hånd.
Da han skrev forretningsplanen sin
på handelsskolen,
ville han starte en kjede med familierestauranter
hvor man laget sin egen hot dog.
Jeg tenkte: Jeg tok med ungen på museer,
leste gode bøker og betalte cellotimer,
og alt som henger igjen, er hot dogs.
Han hadde sine egne ideer om hva han ville gjøre.
Han planla alt i detalj.
Jeg vet det, for jeg renskrev den for ham.
Og så leverte professoren hans den tilbake
og sa at planen aldri kom til å bli noe av.
Var det professoren du nistirret på
da han parkerte Hondaen ved trafikklyset,
og så plutselig sluknet motoren hans?
Ja. Han var bare 24.
Om jeg kunne fått ham over den kneika.
Hvis jeg bare kunne hjulpet ham med
å komme litt lengre.
Hvis han hadde nådd 30, ville det gått bra.
Jeg vet du tror det.
Men du må slutte å klandre deg selv snart.
Her.
Å, den drittsekken.
Å ja. Den fyren.
Han pleide å komme i baren
og bestille dyre sjampanjeflasker
han godt visste at vi ikke hadde.
Han kjørte forbi i Audien med høy musikk,
og ropte til Walker mens han klippet gresset.
Det hadde jeg glemt. Pass på smulene, Clay.
Men vennen,
selv om han stjal ideen til Walker, kan du ikke bevise det.
Jo, hvis jeg finner en kopi av Walters gamle forretningsplan.
Skal du saksøke ham?
Vil du ha pengene?
Det er ikke det jeg ønsker.
Hvorfor ikke? Du kunne trengt dem.
Kanskje.
Det er ikke det jeg er etter.
Da Byrd ringte meg, var det som noe...
Jeg vet ikke hvordan jeg skal beskrive det.
Det var som om noe fylte opp rommet.
Det trykket på veggene
som om de vibrerte eller noe.
Jeg følte Walters nærvær så sterkt her.
Jeg hadde ikke følt det slik siden den natten han døde.
Hvert molekyl i meg levde for ham.
Han kalte på meg.
Hva annet kan jeg gjøre enn å prøve å svare?
Darcy Baylor. For en overraskelse.
Hei, Sue Anne. Hagen din ser fantastisk ut.
Er du ikke redd for å få bot for vanningen?
Vi her oppe har ikke vannrestriksjoner.
Hva kan jeg hjelpe deg med, Darcy?
Jeg ser faktisk etter Kevin.
Han og Beth og guttene
dro tilbake til Alabama i dag tidlig.
Jeg må snakke med ham om noe.
Kanskje du bare kan gi meg nummeret hans?
Prøv "Zipper".
Det er ikke det heller.
Hva med "Interpol"?
En slags vits?
Det er navnet på favorittbandet hans.
"Asimov."
- Hva? - "Asimov."
Det må være en slags kode du kan løse.
Det er kryptert. Du må finne
passordet han brukte, Darcy.
- Ellers er det ingenting jeg kan gjøre. - "Gravmyrt."
"Gravmyrt?"
Har du ikke en papirkopi
liggende et sted?
Det var ikke slike ting jeg beholdt.
- Kanelbolle. - Ja.
Jeg går rett på sak, Clay.
Ja vel.
Jeg trenger den greia du har oppbevart.
Hvilken greie?
Bagen.
Fra politiet.
Hvorfor trenger du den akkurat nå?
Jeg føler bare at det er på tide.
På tide å bruke det som er i bagen?
Jeg er klar for å ta den tilbake nå.
Ja vel?
Det tror jeg ikke.
Du vet det er jobben min å beskytte deg fra deg.
Faktisk kan det bli heltidsjobben min.
Vær så snill.
Bare gi meg den.
BEVIS KLÆR
(SELVMORD)
08.06.08
Stopp!
Jeg ringer politiet! Det er privat eiendom!
Beklager, jeg...
Hvem er du? Hva gjør du her?
Jeg heter Darcy Baylor.
Jeg kjente noen som bodde her før.
Jøss. Moren til Walker?
Så da Mark flyttet ut, lot faren hans meg bli.
Jeg antar de har så mye penger
at de har glemt at de eier dette huset.
En regnskapsfører betaler skatten én gang i året.
Alt er bra.
Hvis du har nål og tråd, kan jeg bøte den for deg.
Snakker du fremdeles med Mark?
Nei, vi har ikke kontakt.
Du må tenke tilbake
til rundt den tiden da Walker døde.
Hvordan han oppførte seg, hvordan Mark oppførte seg
og hva som kan ha foregått mellom de to.
Jeg vet ikke.
Det var ikke dårlig stemning eller noe.
Det ville jeg ha merket.
- Ja, selvsagt. - Ikke sant?
Walker var ute av seg den dagen, men...
Vent, hvilken dag?
Du vet...
Den dagen han...
Kom Walker hit den dagen han døde?
Ja.
Hvorfor har ingen av dere sagt det?
Du spurte aldri. Hvorfor spør du nå?
Er det ikke seks år siden?
Sju. Bare fortell.
Ja vel.
Så...
Jeg husker det var varmt,
varmt og tørt, slik det har vært i det siste.
Walker kom hit helt fra byen.
Prøvde å haike, men ingen tok ham med.
Derfor hadde han blemmer.
Da Walker kom hit,
gikk han og Mark på rommet til Mark.
De tok kokain.
Antakeligvis.
Kom an, Dennis.
Mark hadde det alltid.
Men det rare var,
at da Walker kom ut fra rommet til Mark, hadde han...
Hva da?
Han hadde en eske med kuler i hånda.
MARK WRIGHTS BERØMTE DAWG HOUSE
MARKS HISTORIE? MER OM MARKS HISTORIE
Da jeg gikk på handelsskolen,
sa læreren at planen min ikke var gjennomførbar.
En restaurant med bare hot dogs?
Hvem ville spise der?
Men da jeg var liten, kjøpte mamma og jeg
en hot dog på butikken hver lørdag,
uansett om det regnet.
Vi mente det betydde hell å spise hot dogs i regnet,
og jeg visste at om jeg æret det minnet,
kom alt til å ordne seg.
Gikk du gjennom hele det nettstedet til der Mark Wright snakker
- om hvordan han startet virksomheten? - Nei.
Han tok hver eneste liten del av Walker,
skryter av det og feirer det.
Derfor drar jeg til New Orleans i morgen.
- Nei, det gjør du ikke. - Jo.
Da blir jeg med deg.
Jeg vil at du skal bli med.
Geri og jeg kjøpte billetter til konserten i Atlanta i morgen.
Og du har det prosjektet for Colin.
Jeg gjør det ferdig i natt.
Kom hit.
Hva skal du gjøre?
Vifte med revolveren i trynet på ham og be ham si unnskyld?
Det er bare dumskap.
Det er det siste du burde gjøre.
Du vet ikke hva jeg burde.
Slutt å sjefe over meg. Herregud.
Det var derfor jeg slo opp.
Nei, det var det ikke.
Du vet det ikke var derfor.
Du kunne ikke binde deg til en mann som elsker deg.
Du kunne ikke binde deg til en som elsker deg
og som fridde til deg.
Og du har unngått meg i det siste.
Vet du hvorfor, Darcy?
Fordi du har satt deg fast.
Og du er så jævla sta at du ikke engang ser det.
Jeg skjønner at du er sint
og hvorfor du tror du må ordne dette
med én gang, men tenk over det.
Be om fridager, ikke bare ta dem.
Ikke risiker jobben din.
Det er den som betaler regningene.
Den som skal gi deg graden din.
Jeg søkte ikke.
Hva?
Fristen var forrige uke.
Jeg vet det.
Men jeg søkte ikke.
Og jeg venter ikke, Byrd.
Det kan jeg ikke.
Å, Darce.
MAMMA
Temperaturen går opp til 37 midt på dagen,
men med den sterke fuktigheten vil det føles mer som 40.
Herregud, vi krysser ikke Atlanterhavet.
Jeg liker å ha alternativer.
La henne ta med det hun vil.
Vi skal snakke med den lokale gårdbrukeren Roy Johnston.
Roy har brukt 82000 dollar så langt i år...
Herregud, slutt.
Ha det.
Kommer til å savne deg.
Nå er det innhøstingstid.
Uansett hvor mye vann de kaster på problemet,
ser gårdbrukere overalt at avlingen
bare råtner og visner.
Du må se om det jeg fant ut virker riktig.
Vi kan bruke Google Maps på telefonen min.
Du trenger ingen navigeringsmetode fra steinalderen.
Jeg liker å se veien for meg
på ett stykke papir.
Hvorfor så langt vest?
Det blir raskere om vi blir på motorveien
helt gjennom Alabama og Mississippi til Louisiana.
Jeg hater lastebilene.
Jeg vil kjøre på småveier.
Og så har jeg en venn i Meridian.
Vi kan overnatte hos henne og spare penger.
Hvem kjenner du i Meridian?
Mary Lou Healy, gift Mary Lou Powell.
Skilte seg, ble Healy igjen.
Jeg vokste opp i Meridian.
Jeg visste ikke om Meridian.
Vet du hva dagens ord på Wordsmith er?
Delfisk, rimer litt med Meridian.
Det rimer ikke.
Et stavelsesproblem.
Det betyr tvetydig, kryptisk, uforståelig,
uleselig, uforståelig.
Det betyr også irriterende.
Hvis vi skal kjøre i denne bilen i flere dager,
stirre på et stykke papir og ikke ha
et ordentlig klimaanlegg, må vi snakke sammen,
og jeg mener ikke bare om jobbene våre
eller om du burde kjøpe deg ny bil,
noe du burde,
eller om jeg er lesbisk eller bare famler.
- Famler. - Hva i svarte?
Jeg erter, men du har ligget med menn.
Ja, før.
Jeg bryr meg ikke om hvem du gjør det med, Byrd.
Det handler ikke om det.
Ikke ta lett på meg og Geri,
for det gjør ikke jeg. Tenker du slik på Clayton?
Dere bodde sammen en gang.
Jeg trodde du likte å ha ham i huset.
Nei, jeg gjorde ikke det. Det gjorde meg gal.
Han satte aldri noe tilbake på rett sted.
Men du likte å våkne med ham.
Jeg vet ikke hvor du vil.
TAKK FOR HANDELEN
SELVBETJENT
Har du et par ekstra solbriller?
Se i bagen min.
Legg den tilbake.
Si at det er denne Clayton har bak baren.
Nei.
Si at dette ikke er samme revolver.
Det er det.
Hør på meg, Darcy Baylor.
Jeg er den eneste som ble med på denne sinnssyke turen
fordi jeg forstår hvorfor du må ta den.
Har noen såret deg eller dine kjære,
skal du konfrontere til han gir etter
for din urokkelige vilje.
Det er ikke slik jeg gjør det eller slik jeg ville
gjøre det om jeg kunne, men jeg respekterer deg for det.
Så jeg er her som moralsk støtte,
uten noen idé om hvordan dette ender,
men jeg blir ikke med deg på en voldsorgie.
Hvem sa noe om en voldsorgie?
Herregud, Byrd,
du er så melodramatisk av og til.
Hvorfor har du våpen?
Jeg sa ikke at jeg ikke skal bruke det.
Jeg spør deg om intensjonene dine.
Min intensjon er å komme til Birmingham før lunsj.
FORBUDT FOR UVEDKOMMENDE
AVKJØRSEL 167 SØR
Beklager, Ms. Baylor,
jeg hadde tenkt å ringe deg tilbake.
Du behøvde ikke å komme
helt til arbeidsplassen min.
Ville bare snakke med deg ansikt til ansikt.
Jeg vet ikke hvorfor du dro med deg Ms. Ritt.
Greit.
Så kan du fortelle meg hva
du tror jeg kan hjelpe deg med om Walker?
Dette ble tatt litt før Walker døde, ikke sant?
Ja, jeg tror det.
Så du og Walker, Mark Wright,
Dennis, og... Hvem er det?
Det er Buford LaPierre.
Hvem?
Han fikk skolegangen betalt
fordi han var cajun.
Han leide bakrommet.
Vi kjente ham ikke så godt.
Dennis fortalte meg at Walker kom dit den dagen han døde.
Var du der også?
Ja, det var jeg.
Og Dennis fortalte meg at Walker forlot huset
med en eske med kuler.
- Husker du det? - Nei.
Dennis sier Mark ga dem til ham.
Hvorfor i all verden skulle Mark gjøre det?
For å ta Walters forretningsplan
- og stikke av med den? - Så vidt jeg vet
tjente Mark pengene sine på hederlig vis.
Selv om Walter kom på en idé,
betyr ikke det at han kunne gjennomført den.
Han hadde ikke opphavsretten.
- Mener du alvor? - Jeg sier bare at det trengs
en viss drivkraft og visjon for at en idé
skal lykkes, og selv om Mark...
Jeg ville stoppe der, var jeg deg.
Kevin Jenkins, jeg kan ikke tro
at du overnattet hjemme hos meg
flere ganger enn jeg kan telle helt opp til videregående,
og at jeg laget pannekakefrokost.
Dere fikk spille høy gitar.
Da Walker fikk gi opp fiolin.
Det var cello.
Poenget er at det var en friere atmosfære for dere gutter.
Dere kunne ha det gøy,
i motsetning til hos moren din.
Moren min hadde iallfall ikke fester
og danset rundt i hagen og nektet å sette inn dusj.
Walker måtte alltid bade i det jævla badekaret.
Støpejern. Dusjkabinett er stygge.
Han ville ha noe normalt.
- Normalt er oppskrytt. - Han ønsket en normal mor.
Vi er ikke her for å snakke om din idé om normalt, Kevin.
Tenk deg hvis dette skjedde med en av guttene dine.
Guttene mine blir oppfostret i et stabilt hjem med to foreldre.
Ja, det får alltid gode resultater.
Prøv å forestille deg om noe hendte.
Hør her...
Buford LaPierre var i rommet sammen med Walker og Mark.
Så vidt jeg vet, flyttet han hjem etter skolen.
Du kan finne ham.
Ikke Beaufort som byen. Buford, B-U-F-O-R-D.
Ja, LaPierre er etternavnet, staves slik det høres ut.
Det bør finnes skolekataloger for det året.
Takk, vennen. Hun leter.
Jepp.
Niks.
Nær Simone City på Atchafalaya-elva.
Simone City.
Geri sier hun har en gave til deg, Darce.
Er det Claytons baller på et fat?
Slutt å erte ham.
Du er heldig om han snakker med deg igjen.
Hun trenger en postadresse, så sender hun ekspress.
Forrige gang jeg var i Meridian, var
da foreldrene mine døde.
Walker var seks.
Døde med en måneds mellomrom. To begravelser på rad.
Solgte hus og innhold, beholdt kjøkkenbordet.
Det var det.
Var det en sånn historie
hvor et ektepar elsket hverandre så høyt
at de ikke kunne være fra hverandre i døden?
Nei.
Slutt.
Herregud. Ikke snakk om det.
Ikke snakk om det.
Vil du ha et glass vin til?
Nei, takk.
Byrd er øldrikker.
Jeg har ikke hatt øl i kjøleskapet
siden jeg fikk jævla Ray Powell ut av livet mitt.
Herr Sosial Tourettes.
Han sa stadig upassende ting
i forsamlinger med veldig høy stemme,
som om han ikke ante at folk sto like ved ham.
"Så hva er greia med Chuck?
Skal han virkelig på avrusning?"
Og så videre. Du godeste.
For en drittsekk.
Jeg hater den lukten på møblene mine.
Bare på balkongen, og hvis du går ut,
lukk skyvedøren.
Jeg liker leiligheten min kald som is.
Det smerter meg at du røyker, vennen.
Det smerter å ikke røyke.
Wes er tilbake, vet du.
Nei, det visste jeg ikke.
Jeg trodde Tommy sa det til deg.
Jeg snakker ikke med Tommy.
Jeg trodde du og Tommy hadde ordnet opp.
Jeg snakker ikke med noen i den familien.
Ikke én Sanford kom i Walkers begravelse.
Kanskje de ønsket
å samles på en kirkegård med en gravstøtte.
Kanskje de ikke ville høre deg lese
et komplisert dikt under en minnestund.
Det var Keats.
Uansett var det poesi.
Hvor er Wes? Herregud. Jeg vil ikke støte på ham.
- Må kanskje drepe ham. - Hun har våpen i bilen.
- Bare en talemåte. - Seriøst, Darcy?
Macy tok Wes med tilbake til Meridian
for et par måneder siden, og han har det ikke så bra.
Han er på Oak Hill-hjemmet.
Hva? Det er for gamle folk.
Han er 14 år eldre enn deg.
- Regn det ut. - Regning er ikke hennes sterke side.
Det vet jeg, søta.
Vi gikk på barneskolen sammen.
Wes nærmer seg 70.
- Pokker ta. - Jeg tenkte du burde vite det.
Du ønsker kanskje at han var død,
men dere deler likevel en historie.
Så skal dere jenter til New Orleans i morgen?
Ja, etter frokost.
Og hva så, Darcy?
Skal du bare gå inn på kontoret til denne fyren
og si at du vet at han rappet konseptet til Walter?
Og hva tror du han sier til det?
Jeg må bare være i samme rom som ham
og se ham i øynene, så finner jeg det ut.
Jeg har aldri planlagt mye.
Jeg forstår at du ønsker rettferdighet
for Walker, for Walkers skyld.
Tror du ikke blodet mitt koker hver gang jeg tenker
på at noen gjorde det herlige barnet vondt?
Husker du da han var to, og vi tok ham med for å se på endene?
Kvakk, kvakk.
Wes var en fæl fyllik.
Han slo henne hele tiden.
Hun gikk ofte rundt
og så ut som en jækla vaskebjørn.
Så én kveld tok Darcy med seg Walker
og noen klær, og stakk av.
Så seg aldri tilbake.
Endret navnet tilbake til Baylor
og fikk Walkers navn endret til Baylor,
og kuttet Sanford ut av livet sitt.
Jeg hadde ikke noe valg.
Mamma og pappa sa rett ut at jeg ikke kunne komme hjem.
Jeg hadde mann, og det var det.
De tok parti med Wes.
De visste bare ikke bedre.
Ikke?
Visste de ikke bedre enn å nekte
datter og barnebarn et rødt øre?
Wes betalte aldri barnebidrag.
Den eneste gangen han ringte, var da han var dritings
og gråt fordi han savnet gutten sin,
og fordi den gutten var død.
- Han hadde dårlig samvittighet. - Sier du.
Wes var ikke alltid et monster.
- Jo. - Så Wes var alltid et monster,
og foreldrene dine også.
Alle som gjorde deg noe, er monstre.
- Det stemmer. - Stakkars ynkelige Darcy.
Hold kjeft, ML.
Hei.
Alt i orden?
Ja.
Darcy?
Darce.
Herregud.
Wes.
Det er meg, Darcy.
Kan jeg sette meg?
Wes.
Jeg vet ikke om du forstår et ord av det jeg skal si,
men jeg er her for å snakke om gutten vår.
Kjenner du igjen denne?
Du sa den var en del av arven hans.
Det har den virkelig blitt.
Husker du?
Du ga den til ham den dagen han ble født.
Det var din
idé om en
babygave, antar jeg.
Jeg tenkte på det da jeg sto på balkongen til Mary Lou i går kveld.
Jeg kan ikke forklare hvordan det var
å se den babyen skyte ut av meg
når han hadde vært inni meg så lenge.
Og så var han der.
Og da de la ham i armene mine, godt innpakket,
tenkte jeg:
Se på deg.
Du er en drømmer.
Du er veslegutten min.
Jeg håper ikke verden slår den godheten ut av deg.
Da jeg kom hjem den kvelden
og så joggeskoene ved bakdøra,
ropte jeg på ham.
Jeg antok
det var for varmt i leiligheten hans
og at han kom hjem for å avkjøle seg.
Han hadde vært så engstelig.
Så pokkers engstelig hele tiden.
Jeg ville sjekke,
og gikk på rommet hans.
Hører du de fuglene?
Gjør du?
Hører du dem?
Farvel, Wes.
- Hei. - Hei. Du er tilbake.
Jeg gikk bare for å få meg en kaffekopp.
Denne kom til deg.
Den er fra Geri.
EKSPRESSPOST
HOT DOGS FOR FAMILIEN FORRETNINGSPLAN
Passord: "Hot dog"
Lykke til. Geri
Så Mr. Wright er utilgjengelig i dag?
Ingenting senere i dag?
Jeg må tilbake. Jeg kan ikke være borte så lenge.
Ja, selvsagt.
Han har bare ett ledig tidspunkt i morgen.
- Det kan jeg ikke. - Ja,
jeg er i Meridian,
men jeg har kontakter i Jackson og Hattiesburg,
og vi vil gjerne etablere kjeden i Mississippi.
Flott. 11.30?
Ja, jeg heter Addie Bundren.
Vi sees da.
Hvor i svarte fikk du det sprø navnet fra?
- Faulkner. - Slutt å være smart.
Hvorfor ber du meg alltid være spesifikk?
Du vet det ikke er slik jeg er.
Jeg tror du er veldig spesifikk, Darcy.
Du liker bare ikke å innrømme det.
Det ødelegger imaget ditt.
Og hva er det?
En fri sjel.
Jeg anser meg for å være en fri sjel.
Ingenting i sjelen din er fritt.
KAFETERIA
Jeg så ikke
Skulle jeg ønske jeg visste hvor du dro
Å, nei
Mannen fra gruven
De sa du forsvant
Og lot meg være igjen
Tro meg, det var presserende.
Du vet jeg ikke er typen...
Legg på 25 cent for tre minutter til.
Du vet jeg ikke er typen som bare...
Nei, selvsagt skjønner jeg.
Jeg skal tenke veldig nøye over det du sa.
Greit.
Sees på kontoret.
- Skal jeg pakke det inn? - Ja.
Jeg vil gjerne spise ferdig.
At han måtte få inn en ny assistent
for å ordne det, og at jeg vet godt hva situasjonen er,
og vil jeg beholde jobben min, eller ikke?
- Vil du? - Ja, selvsagt.
- Hva med søknaden din? - Hva med den?
Geri sa at om du gjør den ferdig før fredag, kan hun snike den inn.
Du må bare gjøre den ferdig.
Trodde du ville ha mer ut av livet.
Det har du sagt til meg i Gud vet hvor mange år nå.
Så ikke bare sitt rolig
og gå glipp av denne muligheten.
Du kan fremdeles klare det. Bare snu.
Og ikke finne Buford LaPierre?
Vi er bare rundt fire mil unna.
Foreslår du at jeg ikke drar til New Orleans i det hele tatt?
Hva i svarte kom vi helt hit for da?
For et par dager siden åpnet ingeniører fra hæren
opp flomløpet
for å lette på trykket i Mississippi.
De avleder vannoverskuddet
ut til Atchafalaya-elva.
Ja, det betyr at lavtliggende steder
får flom,
mens våre naboer i nord, Mississippi,
Georgia, Alabama, Carolina-delstatene og videre
ikke får en dråpe regn,
men her i de lavtliggende strøkene i Louisiana
stiger vannet raskt, folkens.
Så jeg spør dere: Hva ville dere tatt med hjemmefra
hvis dere bare hadde 30 minutter på å evakuere?
STENGT FOR GJENNOMGANGSTRAFIKK
Du!
Hvordan kommer jeg meg på den veien?
- Hvor skal dere? - Simone City.
Dere kan ikke dra dit.
Hele området er oversvømt.
Men jeg må møte noen.
Da må du snu og dra tilbake dit du kom fra.
Ta til venstre på slutten av veien.
Følg den helt til endes.
Og så spør du noen hvor Saint Luke-kirken er.
- Greit. - Greit?
- Takk. - Vær forsiktige.
Buford LaPierre?
Kjenner dere en Buford LaPierre?
Vet dere hvor det er ly?
Kirken er full.
De skal visst frakte oss med buss.
- Buford LaPierre! - Hvem spør?
BAPTISTKIRKE
De sa bestefar kom med neste buss.
Men vi har ikke sett ham. Babyen min er sulten.
Kona prøver å finne astmamedisin.
Det jeg sier, er at akkurat nå
kan jeg ikke tenke på noe fra fortiden.
Det er ikke mitt problem.
Jeg vet det, man...
Jeg kjørte helt hit for å snakke med deg.
Så jeg...
Jeg spør deg om du husker
- noe om gutten min... - Jeg husker det som betyr noe for meg.
Nei! Vent, er du snill.
Prøv å huske hvorfor han
gikk ut av det rommet med en eske kuler i hånda.
Vi festet den kvelden. Hva kan jeg si?
Men nå er jeg avholds.
Jeg har ingenting med slikt å gjøre.
Jeg liker ikke engang å tenke på det.
Men jeg likte aldri Mark.
Skikkelig overlegen.
Jeg likte ikke at faren kjøpte huset til ham
og ikke at jeg måtte betale leie.
Det var som om Mark så svakheten i gutten din,
så at han hadde det vondt.
Han hadde så mye penger, så jeg skjønte aldri
hvorfor han ikke lånte til ham.
Prøvde Walker å låne penger?
Ja, for å kunne fullføre skolen.
Han trodde ikke han klarte det.
Han var som en katt som lekte med musa,
som trykket på åpne sår og sa:
"Virker som du har det vondt,"
og "av og til er en tunnel bare en tunnel",
og sånt dritt.
Jeg trodde det var dop-snakk,
men senere skjønte jeg at han så
at en dør åpnet seg, og fikk Walker ut av veien
så han kunne gå rett gjennom den.
Så da han kjørte Walker til byen igjen den kvelden...
Vent.
Kjørte Mark Wright Walker til meg?
Ingen av oss andre hadde biler.
Jeg liker ikke å si det, men hvordan kunne noen gjøre det
mot sin egen mor, hjemme hos henne og alt?
Hei!
Mens tørken fortsetter i alle Sør-og Sørøst-statene,
er rengjøringen i gang i Saint John the Baptist
og Jefferson i kveld,
mens lokalisert flomvann trekker tilbake...
Hei, vennen.
Skru opp klimaanlegget, Byrd.
Vent et øyeblikk.
Greit.
Blir sprøere og sprøere.
Hva annet er nytt? Nei, verre.
Jeg kan ikke.
Det er én dag til...
- Jeg hører deg! - Vent litt.
HVORFOR EN HOT DOG?
"BYGG DIN EGEN" -KONSEPTET
Hvorfor velger du å sitte her ute
i stedet for inne hvor det er kaldt?
Ville gi deg litt privatliv.
- Hvordan er det med Geri? - Hun er sint på deg.
Jeg tar dere med på Chatterbox på middag
når vi kommer tilbake.
I dag da jeg snakket med Buford,
prøvde jeg å få ham til å huske noe om Walker,
og det satte meg tilbake i det rommet den kvelden.
Jeg begynte å huske tærne hans.
De var krøllet sammen,
og jeg sto ved fotenden
og prøvde å rette dem ut, men
jeg klarte det ikke.
Jeg sto kanskje der lenge,
eller kanskje bare et par minutter.
Måten han lå der på og alt blodet,
og jeg som så etter et brev, men det var ikke noe. Og
én side av underbuksen var trukket litt ned,
og jeg kunne se
fødselsmerket hans, det rare, brune merket.
- Som så ut som et smil. - Hva?
- Ingenting. - Nei.
Du sa at fødselsmerket hans så ut som et smil.
Det var
på et veldig privat område av kroppen.
Hvordan visste du det?
Jeg så ham skifte på badestranda.
Ja vel?
Og det er alt?
Hva annet kan det være?
Jeg vet ikke, Birdie Byrd.
Fortell.
Ingenting å fortelle.
Greit. Det var en periode...
Å, herregud.
Han var ingen unge. Han var 23.
Hvor gammel var du?
32, antar jeg.
Jeg visste ikke hvordan jeg skulle si det,
og så ble Walker borte, og nå...
Jeg sa det ikke fordi du ville eksplodere.
Så det handler om min reaksjon?
Herregud, Byrd!
Du har sittet i den bilen med meg i mange timer,
og tenkte ikke på å... Nå skjønner jeg det.
Du ble med på turen
fordi du gjorde bot.
Hva i svarte skulle jeg gjøre bot for?
- Er det ikke åpenbart? - Nei, det er ikke det.
Og så du vet det, var andre glade
i Walker også, og de hadde sine egne grunner.
- Ikke alt handler om deg. - Unnskyld meg?
Tror du ikke jeg måtte stille spørsmål
da Walker døde?
Jeg ante ikke hvor mye han holdt hemmelig.
Han snakket med meg om stjernene og månen
og teorier om universet.
Vet du hvor mange ganger jeg spurte
meg selv hvorfor han ikke kom til meg den kvelden?
- Jeg var tvers over gata. - Nei, det var du ikke.
Da jeg ringte, var du hos din søster.
Det var en hel dag senere.
Så hvordan...
Hvordan startet det?
Jeg vil ikke snakke om det.
Beklager, jeg må vite det.
Ikke at du har rett til denne informasjonen,
men jeg var ensom.
Walker var ensom også.
Han begynte å få humørsvingninger,
og jeg trodde først han bare trengte selskap.
Du var opptatt med Clay, om du husker,
og ville ikke ha Walker i nærheten for mye,
om du har glemt det også.
Skulle jeg ikke ha kjæreste?
Skulle ikke Walker ha sitt eget liv og sine egne følelser?
Han var ikke speilbildet ditt, vet du.
Vi var som erteris.
Det er nøyaktig det jeg snakker om!
Det er som om ditt syn på verden er det eneste.
Som om det er den eneste sannheten.
Men det er det du har fortalt deg selv.
Det betyr ikke at det var slik.
Jeg var der.
Av og til hatet Walker deg, slik alle unger gjør.
Av og til prøvde han å være så forskjellig fra deg som mulig.
Er det overraskende at leiligheten hans
bare hadde nye ting, ingenting gammelt eller brukt?
Er det overraskende at han stemte republikansk to ganger?
Du sier at jeg var en dårlig mor.
- Nei. - Bare si det.
Si at jeg var slem og egoistisk, og lot sønnen min
seile sin egen sjø, og ikke så
noe av det som foregikk i ham
når han så meg i ansiktet.
- Han var deprimert, Darcy. - Jeg vet det.
Jeg vet det.
Hvilken mor skjønner ikke det
og ikke prøver å ordne det?
Du prøvde. Du kunne ikke ordne det.
Men det du sier
er at jeg ikke så Walker som han var.
- Hva så jeg da? - Du så delene av ham
du ville se, slik alle gjør.
Du så deler av ham som reflekterte deg på riktig måte.
Jeg prøver bare å finne ut enkelte ting
om ham og hvordan han døde.
Når nok tid har gått,
husker ingen Walker lenger.
- Det stemmer ikke. - Det føles iallfall slik.
Og jeg beklager om jeg ikke utvikler meg
slik du synes jeg bør, eller Clay synes jeg bør,
eller Geri synes jeg bør...
Vet hun om dette?
Flott.
Og hun tror fremdeles ikke du famler?
Hun elsker meg slik jeg er.
Vet du hvorfor jeg ble med deg på denne turen, Darcy?
Ikke fordi jeg tror du trenger en konfrontasjon med Mark Wright.
Nei. Jeg ble med fordi jeg vil se deg
finne en måte å leve i denne verdenen igjen
før du lar den ta livet av deg.
Du er en av de mest fantastiske personene jeg kjenner.
Du er tøff og morsom og jækla smart.
Du viser meg mange måter å tenke på
hvordan jeg skal være kvinne, og mesteparten av tiden
er det ingen jeg heller vil snakke med, inkludert Geri,
men du kan ikke be alle
stå rolige å se på at du gjør dette mot deg selv.
De som er glad i deg fortjener mer.
Jeg vet jeg gjør det.
Jeg hadde det så fint med Walker.
Jeg var veldig glad i ham.
Han var spesiell.
Han var skjør. Han var her, og så var han borte.
Alt jeg kan si er at den lille tidsperioden
med ham og meg virkelig ble levd.
Og det er mye. Av og til er det alt vi har.
Lykke til, Darce.
Hvordan kan det ha blitt hentet allerede?
Det var bare et par timer siden!
De lå under puten min!
De papirene!
Jeg trenger de papirene!
Hva nå, Darcy?
Hva nå?
AKUTTMOTTAK
BYSENTRUM
Jeg skal møte Mark.
Unnskyld, kan jeg hjelpe deg?
Jeg er her for å møte Mark Wright. Addie Bundren?
GJESTEREGISTRERING
Hva er dette nederst?
Bare et standardpunkt som bekrefter
at Dawg House og deres agenturer
er Mr. Wrights eksklusive eiendom.
Ja vel.
Nå gjelder det.
Nemlig. Du må være fast.
La dem vite at du mener alvor.
Ja, akkurat.
Jeg må stikkes. Snakkes, kompis.
Beklager, Ms. Bundren. Vær så god og sett deg.
Vi har hatt en travel dag,
men jeg ville ta meg tid til å møte deg.
Jeg har holdt et øye med Mississippi en stund nå.
Så du driver allerede restauranter der?
Beklager, vil du sette deg?
Så hvorfor vil du
at Mississippi skal få Dawg House?
Tja...
Det virker som
alle liker en familierestaurant.
Det er en virksomhet som ikke kan gå galt.
Uansett hvordan økonomien er,
vil foreldre alltid ta med barna ut for å spise.
Det er sant.
Du kunne spurt kona mi om det.
Hun sier en hustru av og til trenger en pause fra
å lage middag.
Ja.
Så hva ser du for deg, Ms. Bundren?
Vil du starte med ett Dawg House og gå videre?
Det er måten å utvikle en virksomhet på, ikke sant?
Jeg hørte du begynte med å selge T-skjorter på rockekonserter.
Noen har gjort leksen sin.
Alt står på nettstedet, vet du.
Jeg er bare nysgjerrig: Hvor fikk du ideen fra?
En god måte å generere kapital på,
og få ting i gang.
Hvilket band laget du T-skjorter for?
Hvem intervjuer hvem her?
Beklager...
Så når det gjelder å sette opp et agentur,
vil du si at foreldre ser etter et sted
som er lyst og rent for barna,
et sted hvor behovene deres er tatt med?
Og så må du passe på at kjeden
gir tilbake til lokalsamfunnet for å bygge en merkevare.
Man kan visst finne ut alt mulig
på Internett nå for tiden.
Det høres ut som min forretningsplan.
Men det er ikke din forretningsplan.
Unnskyld?
Ja, det er fra en forretningsplan.
Men ikke din.
Jeg vet ikke hva du mener, Ms...
Baylor, faktisk. Darcy Baylor.
Jeg var vel ikke viktig nok til å huske,
men du møtte meg mange ganger
da du og Walker var venner.
Beklager, jeg kjente en Walker Baylor på skolen, men...
Ser ut som du fremdeles tar kokain.
Masse kokain.
Stemmer det?
Jeg ringer politiet.
Vil du blande dem inn?
Ikke for å være uhøflig,
men se på deg selv og se på meg.
Hvem tror du de vil tro på?
Hva i svarte?
Jeg er Darcy Baylor, Walker Baylors mor,
og du skal ikke være nedsettende mot oss. Forstår du?
Hvor mye vil du ha?
Unnskyld?
Hvor mye penger vil du ha?
Tror du jeg er her for penger?
Ikke fornærm meg.
Jeg vil at du skal fortelle meg hva som skjedde den dagen Walker døde.
Hva i svarte skjedde?
Hver eneste detalj. Du må fortelle meg hvorfor.
Hvorfor hva da?
Hvorfor han tok livet av seg.
Jeg vet ikke hvorfor.
Men du vet hvordan hans siste timer
på denne planeten var, og det skal du
fortelle meg om akkurat nå.
Jeg mener det. Nå.
Dette er sprøtt.
Jeg antar...
Ja vel.
Walker var så jækla deprimert.
Hva var han deprimert for?
Forskjellige ting.
Jeg hadde en far med midler.
Jeg forsto ikke hva han snakket om.
Jeg fullførte skolen i tide.
Han ville nok ikke klare det.
Hva slags jobb kom han til å få?
Kunne han gifte seg, få sin egen familie?
Slike ting.
Så jeg sa: "Hvis livet er så tøft",
gjør oss en tjeneste og gjør slutt
"på lidelsene dine, for du gjør oss deppa."
Slike ting. Jeg bare tullet med ham.
Faen!
Og så...
Så gikk alle opp, og jeg sovnet sikkert,
for da jeg våknet, var det veldig sent.
Det var bare meg og Walker i rommet da.
Han satt ved vinduet i en gyngestol.
Bare gynget rolig frem og tilbake
og så ut av vinduet.
Han spurte om jeg kunne kjøre ham til byen.
Jeg var ganske rusa ennå.
Men jeg sa ja.
Så gjorde jeg det.
Jeg er nysgjerrig.
Siden du var den siste som så ham i live,
hva sa han til deg da du...
Da du slapp ham av hjemme hos meg?
Det er lenge siden. Jeg husker ærlig talt ikke.
Det var bare en vanlig kveld for meg.
Spurte du ham
hva han tenkte på?
For jeg antar det var åpenbart at han var opprørt.
Det var åpenbart at han trengte noen å snakke med.
Jeg var på jobb den kvelden.
Jeg kom ikke hjem før tidlig morgen.
Sa han tilfeldigvis noe om meg?
Jeg tror ikke det.
Gutter på den alderen
snakker ikke om mødrene sine.
Hvorfor ga du ham kulene?
- Hva? - Kulene.
I alle disse årene har jeg prøvd å finne det ut.
Det var én manglende brikke,
men nå er det innlysende.
Walker sa han hadde gitt opp drømmene sine,
dere ble høye, gikk på rommet ditt
og du ga ham kulene.
Nei, nei.
Så kjørte du Walker hjem til meg,
og lot ham gå inn og skyte seg.
Og så kunne du ta forretningsplanen hans.
- Perfekt, ikke sant? - Nei.
Rolig.
Du stjal alt fra barnet mitt.
Jeg sverger. Ikke skyt meg!
Jeg sverger på min datter Bellas liv.
Jeg ga aldri Walker noen kuler!
Husker du Dennis?
Herregud, ikke skyt meg!
Han så en eske med kuler
i Walkers hånd da han kom ut av ditt rom.
Jeg hadde våpen og ammunisjon overalt.
Jeg hadde ikke engang kulene i en eske!
Hva med Buford?
Buford sa du så en dør åpne seg og gikk rett gjennom den.
Du tok Walkers plan...
Faren min ba meg vise noe
etter endt skolegang!
Da Walker døde, tenkte jeg at jeg kunne ta...
Jeg visste at pappa støttet en restaurantkjede.
Jeg kunne få den i gang, så...
Så
Du tok planen til Walker
for å unngå trøbbel med pappa.
Så hvorfor gjorde du deg selv til Walker?
Fikk deg en hund som hans,
tok minnene hans og stjal ideene. Hvorfor?
Hadde du ingen egne minner?
Jeg hadde ingen like gode historier.
Jeg hadde ikke det han hadde på den tiden.
Jeg hadde ingenting som kunne fungere.
Jeg husker jeg ønsket at mamma og jeg
kunne ha det som dere to.
Det er rart, for han trodde jeg hadde alt.
Til sjuende og sist...
Nei, vent! Vær så snill.
Hvordan føltes det for ham
i det øyeblikket?
- Stopp! - Kaldt.
Skremmende.
Og så
svart.
Nei.
Det er rart, men av og til når jeg går på fortauet
og ikke tenker på noe spesielt,
føler jeg fremdeles at hånden din tar min.
Selv om jeg vet den ikke er der.
Og selv om jeg vet den aldri vil være der.
Jeg kan ikke få sagt hva jeg ville gitt
for å få holde hånden din igjen.
Veslegutten min.
Godt å se at du kom velberget hjem.
Ut fra skjorten antar jeg at du fremdeles har en jobb.
Ja, og du kan be Geri begynne med tryllekunstene sine.
Sendte du den? Si det selv.
Hun er her om et øyeblikk.
Du må være drittlei av å kjøre.
Du kan fremdeles sjokkere verden og være praktisk,
og endre søknaden til juss eller noe.
Nei, jeg begynte å studere litteratur,
og selv om jeg aldri gjør noe med den,
vet jeg at den kommer til å forbedre meg
og måten jeg ser og tenker på ting,
og jeg vil tilbringe tid med noen veldig gode setninger.
Jeg tror det utvider horisonten.
Hvorfor i svarte har han endret vaner?
Verden er opp ned når Clayton Watson
går ut på hovedgata om formiddagen.
- Herregud, stopp bilen. - Du kan ikke være sen.
Ta den. Blir ikke lenge.
Tekst: Gry Impelluso